Instantaneu preoteasa s-a schimbat într-un păianjen monstruos
și războinicul s-a găsi prins rapid în plasa sa.
Scumpule, ce se întâmplă?
Tocmai am ajuns la vernisaj.
Îmi pare rău că nu te-am putut însoți.
Ce crezi?
- Nu e chiar pe gustul meu. - Cum așa?
Vezi ceva să-ți placă?
Da... interesantă de muncă.
Puțin Modigliani amestecat cu Matisse.
Ești mult mai mult un tip abstract.
- Mi-e dor de tine. - Și mie mi-e dor de tine.
Bine, ne vedem dimineață.
Abia aștept să ajungi acasă.
- Te iubesc. - Te iubesc.
O urăsc.
Păcat. Cred că e destul de bună.
Dacă îți place asta,
nu cred că voi putea dormi la noapte.
Lucrarea asta exemplifică concentrarea pe folosirea culorii
ca mijloc de expresie emotivă.
Prin evitarea unei transcrieri mai literare a naturii umane,
cuprinde în mod clar principiile de bază ale fovismului.
Serios?
Asta nu înseamnă că e bună.
- Ești pictor? - De ce?
Sunt colecționar.
Ce colecționezi în seara asta?
Aici, nimic.
Tocmai mă gândeam să plec.
Nu ai dori să bei ceva cu mine și să continuăm să vorbim
Mulțumesc, dar nu. Trebuie să plec.
Bine. Am doar o singură întrebare.
Ce dracu este fovismul?
Ești colecționar și nu știi?
Colecționez ceea ce mă atrage.
Este un stil Les fauves,
care este franțuzescul pentru "fiare sălbatice."
Vag format la artiștii moderni de la începutul secolului 20
care au folosit tușe sălbatice de pensulă și culori îndrăznețe
în timp ce subiectul lor demonstra un grad ridicat
de simplificare și de abstractizare.
Asemănător cu un bărbat care încearcă să agațe o femeie.
Am încercat a fi abstract,
dar cred că am ajuns să fiu destul de simplu.
Toate eforturile creative de succes sunt simple.
Deci, trebuie să am o șansă.
Chiar nu pot rămâne.
Sper că tabloul nu te-a pus într-o dispoziție proastă.
Nu.. nu e vorba de tine. Îmi pare rău.
Uite, cred că trebuie să te relaxezi puțin.
Nu înțelegi.
Nu, tu nu înțelegi.
Știi exact de ce ai venit aici.
Bine, iubito.
Szonul 1, episodul 11. Tarantula.
Traducerea și adaptarea:Dorula/SubTeam
Merge acum?
Nu în sensul că pot vedea ceva.
Doamne.
Ar trebui să meargă. Nu înțeleg.
Vrei să mă lași te rog, să încerc eu?
Nu, nu, nu, nu, nu. Bine, ce zici acum?
Folosești intrarea sau ieșirea?
- Ce a fost asta? - Tocmai am fost loviți cu ouă.
Stai aici.
Nu, vin și eu.
Nu, cu excepția cazului în care ai o armă, și nu o ai.
O armă în casă e destul, mulțumesc.
Ce dracu faceți?
Sunt doar copii.
Doamne!
- Fugi! - Fugi!
Ne-au mânjit cu ouă fereastra.
Ei nu pot... nu, haide, probabil că-s speriați de moarte.
Da, poate că-i un pic exagerat.
Crezi?
Haide, să mergem.
Obișnuiam să fac prostii de genul ăsta tot timpul când eram mică.
Adică, ați fost copii,
vă îndemnați reciproc să faceți prostii.
Era un tip foarte bătrân
care locuia în cartierul nostru și toți credeam
că arăta ca un trol.
Așa că mereu ne îndemnam unul pe celălalt să-i traversăm curtea,
lucru ce părea într-adevăr înfricoșător.
Tata spunea că a fost erou de război
că fusese într-adevăr grav rănit într-unul dintre războaie.
De aceea arăta cum arăta.
Stai, îmi spui că tu crezi că acești copii
cred că sunt un monstru?
Nu.
Nu fi ridicol. Spun doar că n-am fost exact
cei mai liniștiți vecini.
Nu, cred că nu.
Poate că e ceva la care am putea lucra.
Doi copii Eisbiber mi-au mânjit aseară casa cu ouă.
Ești monstrul sub pat.
Cred că un Wesen a aflat că ești Grimm
- și sunt curioși. - Ce este un Wesen?
Știi, Blutbaden, Fuchsbau, Wildschwein, cei dintre noi
pe care Grimm-ii au încercat să-i eradicheze de secole.
Da, dar știi că nu sunt așa.
Amice, alătură-te neînțelesului.
Încearcă să spui oamenilor că nu mănânci carne.
E așa cum ți-am spus atunci când ne-am întâlnit.
Nici unul dintre noi n-a mai văzut vreodată un Grimm, știi?
Tu nu ești adevărat, ești o poveste de groază pe care o spunem copiilor noștri.
"Fii cuminte, sau un Grimm va veni și-ți va tăia capul."
Deci acum sunt un fel de vie Grimm.
Ești o veste mare în lumea Wesen.
Uite, nu pentru ei îmi fac griji.
Ci cui vor spune și cine le-a spus.
Trebuie să rezolvi asta înainte de a fi mai rău.
Cum merge cu Juliette? Nu i-ai spus încă?
Nu chiar.
Nimic? Nimicuța?
Nicio vorbă?
Nu.
Cred că până la urmă, Grimm-ii nu sunt atât de curajoși.
Nu, nu. M-am prins.
Apelurile morții.
- Da, ce ai? - Să ai o zi frumoasă.
- Unde? - Victima e Ryan Showalter, 28 de ani.
Analist de bursă la Mindel, Brandt, și Zoic.
Vecinii au auzit ceva? Vreun martor?
Nu, nu au găsit încă pe nimeni. Încă cercetăm.
- E o clădire destul de liniștită. - Camere de supraveghere?
În hol și în garaj. Le descărcăm acum.
Cine a găsit cadavrul?
Prietena, Amy Lewis. E actriță.
Ea locuiește aici, a avut o audiție la Los Angeles.
S-a întors în jur de ora 9:00 și l-a găsit.
Ea e cea de acolo. E destul de zguduită.
- Și eu aș fi. - Suntem siguri că e el?
Iubita l-a identificat.
Spune că-i lipsește Rolexul de aur.
E sigură că el l-a purtat.
A spus că e înregistrat la compania de asigurări.
Corpul este complet deshidratat.
Asta nu se întâmplă peste noapte.
Când a fost ultima dată când l-a văzut cineva în viață?
Încearcă noaptea trecută. Conform prietenei sale,
Showalter era printre cei vii la vernisajul unei galerii de artă, la 8 seara.
Ea a vorbit cu el la telefon noaptea trecută.
- N-avea cum să fie viu noaptea trecută. - Am găsit ceva.
Se pare că a fost retezat.
Da, lac de unghii.
Trebuie să fie un deget de femeie, dar nu se știe niciodată.
Cel puțin vom obține o amprentă curată.
Ce?
S-a mișcat!
Trebuie să fi fost un nerv.
Vrei să-l ridici din nou sau vrei să-ți dau eu degetul?
Ăsta este Ryan.
Asta ar putea fi discuția la telefon cu iubita sa.
Cât de bine îl cunoașteți pe Ryan?
A cumpărat câteva piese de la mine, dar nu pot spune
că-l cunosc cu adevărat.
- Stai, cine e femeia? - Nu am mai văzut-o până acum.
Îmi amintesc pălăria, dar n-am mai văzut-o.
Am crezut că se intră doar cu invitație.
Da, dar lucrăm cu o listă cu care lucrează un număr de alte galerii.
Nu pot să spun că știu personal pe toată lumea de pe ea.
Vom avea nevoie de această listă.
Desigur.
Ea pleacă.
Pleacă și el.
Poate că a prins-o din urmă pe stradă.
Poate că aveau planuri să se întâlnească mai târziu.
Și el nu a vrut să fie văzut plecând cu ea.
Sau ea nu a vrut să fie văzută plecând cu el.
Cine pe cine a sedus?
Din experiența mea...
femeia conduce relația.
Se pare că voi doi ați avut toate cazurile interesante în ultima vreme.
Nu că mă plâng. Îmi place provocarea.
Pot să vă spun cauza decesului.
Victima voastră a fost făcută să ingereze ceva extrem de coroziv.
Un fel de acid.
De care? Nu știu... încă.
Dar gura, esofagul, și căptușeala stomacului
au fost toate corodate.
Indiferent ce a fost, i-a lichefiat complet organele,
care au fost apoi aspirate prin aceasta incizie zimțată
de aici, în abdomenul său.
Și ce ar putea face asta, un fel de pompă de îmbălsămare?
Chestiile alea sunt folosite de obicei pentru a pompa chestii înăuntru, nu în afară
dar bănuiesc că o poți face să meargă și invers.
Asta ar putea explica mumificarea peste noapte?
S-ar putea.
Ce e cu incizia din abdomen? A fost un cuțit?
Mai degrabă dinți.
Seamănă cu urma unei mușcături.
Literalmente suge victima de tot.
Ne uităm la o crimă din răzbunare?
- Nu știu încă. - Victima nu a fost niciodată căsătorită,
așa că am exclus foste soții.
Alibiul prietenei actuale, se verifică.
Ar putea fi un fost. Era un pic jucător.
Și singurul lucru care lipsește a fost Rolexul lui.
Am primit numărul de serie de la compania de asigurare.
- Pune-l pe o listă de urgențe. - Cum e cu finanțele sale?
Nu are datorii. Nu pare a fi un jucător,
poate cu excepția pieței de valori.
Mulți oameni își pierd banii pe piața aia,
poate că una din... clientele sale feminine
nu a apreciat sfaturile lui la bursă.
S-a uitat cineva în ultimul timp la fondul nostru de pensii?
Motivul unei crime e chiar acolo.
Avem o potrivire pentru degetul ăla.
Aceeași amprentă a apărut la locul crimei în Phoenix, acum cinci ani.
Poliția din Phoenix v-a trimis prin mail dosarele lor.
- Rapoartele toxicologice sunt pe birou. - Mulțumesc.
Să vedem ce avem.
- Asta pare familiar. - Pare că ucigașul vostru a fost în Phoenix.
Numele victimei a fost George Dixon, 25 de ani.
Ultima dată a fost văzut la petrecerea burlacilor. Nu sunt suspecți.
Amprenta unică este tot ce au găsit.
Singurul lucru care a fost luat a fost inelul de nuntă al logodnicei sale,
în valoare de 10 mii.
S-ar putea să colecționeze trofee ale crimelor sale.
Un inel în Phoenix, un ceas aici.
Privind la raportul toxicologic, victima a fost găsită
într-o stare de mumificare, la fel ca a noastră.
Ai auzit vreodată de latroinsectotoxin?
Da, fac gargară cu el în fiecare dimineață.
- Ce este? - Este un aminoacid
găsit în veninul păianjenilor.
De ce nu-i împușcă pur și simplu pe tipii ăștia ca să fie mai simplu?
- Unora nu le plac armele. - Unora nu le plac nici păianjenii.
Ea a ucis deja de două ori. Ar putea fi mai multe victime.
Vedeți dacă puteți găsi vreo altă asemănare.
- Anunțați-mă. - În regulă.
De ce nu vorbești cu Phoenix?
Voi urmări veninul.
"Călătorind cu un vapor cu aburi de la Singapore,
am întâlnit un medic japonez pe numele de Hasegawa,
la care am fost surprinsă să descopăr că împărtășea abilitățile mele.
El mi-a dat următorul sul,
care a descris o întâlnire recentă
cu o creatură anterior necunoscută.
Am tradus aproximativ mai multe pasaje."
Dacă nu-ți poți ține băutura, nu ar trebui să bei.
Ce vrei de la mine? Ce faci aici?
Am venit aici să te întreb același lucru.
De ce tu și de prietenii tăi îmi urmăriți casa?
Respiră.
Haide, respira!
Nici unul dintre noi nu a mai văzut până acum un Grimm.
De unde ai aflat de mine și unde locuiesc?
Doofus! Unde e berea?
Tu.
Doamne. Doamne.
Am trei copii.
Tu ești cel care a început toate astea.
Nu, nu. Păi, da, într-un fel.
Dar nu am vrut nimic.
Numai că nu mă crede nimeni.
N-am știut cum altfel să dovedesc că erai...
- Ai o soție foarte frumoasă. - Nu suntem căsătoriți.
- E chiar mai bine! - Te rog...
- Nu trebuie să ne omori. - N-o să omor pe nimeni.
- Serios? - Bine. Asta e bine.
Dacă nu cumva mă amenință pe mine sau pe prietena mea.
Nu, nu, nu. Noi... noi n-am face asta.
- Niciodată. - La câți Wesen ai spus?
Nimănui! Aproape nimănui.
Știi, poate doar la vreo doi vecini.
Bine, uite ce o să faceți.
Vă veți asigura că oricui i-ați spus
și oricui au spus ei, nu vor mai veni la mine acasă.
Bine. Sigur. Putem face asta.
- Bine? - Desigur!
Poți paria! Absolut!
Așa sper...
pentru că nu-mi place să mă întorc aici.
Nu va trebui să faci asta.
Nu că nu ai fi binevenit mereu.
- Oricând. Oricând! - Bine.
Deci ne-am înțeles.
Servicii de nerefuzat.
Menajera.
Aceleași urme de mușcătură.
Asta-i o...
bucată de rochie, poate.
Să luăm casetele de supraveghere ale hotelului
ca să vedem cine a purtat o rochie neagră.
1,60 metri, 58 de kg.
La fel ca suspecta noastră de la galeria de artă
exceptând părul blond.
Într-o mică rochie neagră.
Aceeași cu țesătura pe care am găsit-o în mâna lui.
Tocmai am vorbit la telefon cu șefii politiilor
din Phoenix și Albuquerque.
Ei au legat amprenta voastră de încă două crime
din Phoenix, de acum cinci ani.
Victimele au fost găsite deshidratate într-o perioadă de trei zile.
Urme de mușcături pe fiecare victimă.
Au mai fost trei crime cu un mod de operare similar
în Albuquerque cu 5 ani înainte de asta.
S-a crezut că toate erau un fel de omor ritual.
Niciun suspect nu a fost acuzat.
Trei crime la fiecare cinci ani.
Doar două victime în Portland, până în prezent.
Înseamnă ca ritual nu este complet.
Vor trimite și o listă de obiecte
pe care le-a luat criminalul de la fiecare victimă, în majoritate bijuterii.
Ceasuri, inele.
Dacă vrem să fim înainte,
trebuie să ne dăm seama cum își alege victimele.
Ea va ucide din nou.
O pot ajuta pe frumoasa doamnă?
Asta-i într-adevăr o replică patetică.
Asta a mai mers vreodată?
Niciodată. Dar continui să încerc.
Atunci, azi s-ar putea să fie ziua ta norocoasă.
De fapt, mi-ar putea prinde bine o mână de ajutor.
Poți începe cu asta.
Întâi ridicarea greutății.
Mulțumesc, tată. Haide, mamă.
Întârziem. Trebuie să ne grăbim.
Succes.
Ai grijă la ofsaid.
Intră.
M-ai prins făcând niște Baddenwurst.
Mi-era dor de acasă.
Mama obișnuia să facă asta tot timpul.
- Vrei? - Cine e în el?
Când bunica obișnuia să-i facă, îi umplea cu
orice, oricine era în jur.
- Da, cred că voi refuza. - Nu, dar ai mei sunt vegetarieni!
Nu, e bine. Mulțumesc.
Deci, ai vrut să vorbim despre otrava de păianjen?
De fapt, vreau să vorbesc cu tine despre păianjenii... Wesen?
- Chiar așa? - Da.
Noi nu-i considerăm cu adevărat parte din încrengătură.
Personal, eu nu sunt fan al păianjenilor în sine.
Prind unul, îl spăl, mă uit cum se zbate.
Dar numai dacă îi prind în casă.
Dacă sunt afară, atunci trăiește și lasă-i să trăiască, știi?
Am găsit o carte, erau niște fotografii în ea,
dar era scrisă în principal în japoneză.
În japoneză? Asta e interesant.
Totuși, nu te aștepta să o traduc.
Vorbesc ceva germana, dar doar cam atât.
Există o grămadă de diferite tipuri
de păianjeni, știi?
Unii năpârlesc, alții își mănâncă puii,
lucru pe care îl consider partea de sus a unui părinte rău,
dar în ceea ce ne privește, sunt destul de inofensivi.
Ce zici de genul
care suge interiorul victimelor lor?
Genul ăsta de păianjen?
- Îl cunoști? - Da.
Aș spune că arată ca o Spinnetod... păianjenul morții.
Nu-s mulți, slavă Domnului.
Sunt un fel de văduve negre ale lumii lor.
Nu prea știu multe despre ei, numai că
omoară după sex, care, în modul meu de gândire,
îți cam strică seara.
Aș vrea să fi știut ceva despre obiceiurile lor.
- Și au vreun ritual? - Nu știu.
Ai căutat pe web (pânza de păianjen) ca să zic așa?
De fapt, stai puțin.
- Charlotte. - Serios?
S-ar putea să știu pe cineva care te poate ajuta.
Da, dacă ea e încă în viață.
Și când ai alergat pe exterior...
și ai dat acel gol.
Am crezut c-o să-mi scot plămânii.
Păcat că am pierdut.
Dragă, nu contează dacă câștigi sau pierzi.
Știu, e felul în care joci.
Cred că l-am înfipt bine pe ăsta.
Ți-am simțit lipsa aseară, mamă.
Știu.
Cel puțin am ajuns să-ți văd meciul.
Și... i-am adus ceva foarte frumos.
Ceva care o să-i placă cu adevărat.
Ce este?
Asta e uimitor.
Mulțumesc, scumpo.
Sunteți dezgustători. Am teme de făcut.
- Ia-ți farfuriile. - Știu.
Îmi place ceasul tău, tată.
E prea frumos pentru a-l purta în fiecare zi.
Este pentru ocazii speciale.
Arăți fantastic.
Te iubesc atât de mult.
- Ce este locul ăsta? - Este o Klosterhaus,
o casă de odihnă monahală pentru Wesen.
Aveți propriile case de odihnă?
Da, nu suntem sălbatici.
În afară de Schneetmacher.
Am observat.
Charlotte?
Mă bucur să te văd din nou, Charlotte.
Arăți... perfect.
Nu te obosi.
Știu cum arăt. Nu sunt oarbă... încă.
Intrați.
El e Nick. E detectiv.
Și e altceva.
E un Grimm.
Dar nu-ți face griji, este un fel de Grimm modificat.
Ce o să-mi facă ce timpul nu mi-a făcut deja?
Anchetez un șir de crime
și cred că acestea implica o Spinnetod.
- Îl ajuți? - E cam nou în asta, așa că...
Am întors spatele la ce am fost cu ani în urmă,
de aceea sunt aici. Câte victime?
- Două. - Cum arătau?
Mumificate. Interiorul lor a fost un fel de...
Transformat în dégueulasse.
- Unt. - Într-un fel, da.
Dar ai dreptate. Asta e o Spinnetod.
Ești sigur că ea a ucis de două ori?
În Portland.
Și trei în Phoenix înainte de asta, cu cinci ani în urmă.
Și trei în Albuquerque cu cinci ani înainte de asta.
15 ani.
Trei, trei, și două.
Da, așa e.
Ar trebui să aibă între 28 și 32 de ani,
în funcție de când a trecut prima oară prin Le retour d'age.
Tranziția. Schimbarea.
Dar va trebui să omoare din nou,
în termen de trei zile de la ultima masă,
pentru a întrerupe procesul de mortificare.
- Procesul de mortificare? - Pare distractiv, nu-i așa?
Chiar nu e.
Ce se întâmplă dacă ea nu ucide
și procesul de mortificare continua?
Te uiți la el.
Îmi poți ghici vârsta?
Am 26 de ani.
Când mi-a spus asta,
am crezut că era complet nebună.
Adică, nu m-am gândit într-un fel urât.
Suntem afectate de o boală care cauzează îmbătrânirea rapidă.
Singura modalitate de a o inversa
este de a ucide și a suge viețile din bărbații tineri.
Trebuie să înțelegi, asta nu este ceva ce vrem să facem.
Nu avem nicio plăcere din asta.
Îți sfâșie inima.
Dar indiferent cât de mult te chinuie crimele,
cât de multe lacrimi verși, nu există nici o oprire.
Imperativului biologic
este practic imposibil să-i reziști.
A fost luat ceva victimelor...
pe lângă viețile lor?
Da, s-a luat un ceas Rolex de la una dintre victime.
Suntem atrase de obiectele strălucitoare.
Nu știu de ce, dar suntem.
Nu porți niciunul.
După cum vezi, am ales o viață
în care nu cedez tentațiilor.
Nu că a fost mereu ușor.
Voi doi tinerilor, arătați mai tentant în detaliu.
Nick, dacă nu mai ai alte întrebări...
Nu, e bine.
Mulțumesc, Charlotte. A fost minunat să te revăd.
Ea a ucis numai două victime până acum
și dacă Charlotte are dreptate, astăzi este a treia zi
a procesului de mortificare.
Se pare că o să ucidă din nou și în curând.
Exact.
Voi sta acasă în seara asta.
Voi cânta puțin la violoncel.
Stai, citește-mi din nou.
Da, asta este. Am plecat.
Nu te obosi să te așezi.
Avem o potrivire la ceasul Rolex.
- Unde? - La școala medie Washington.
- Scuză-mă? - A sunat directorul.
Ben. Este unul din elevii de clasa a șaptea.
L-a luat acasă și l-a arătat mamei sale.
Ea l-a întrebat de unde îl are și a spus că l-a schimbat
cu bicicleta sa.
Ea a fost foarte supărată, a sunat la școală,
l-a adus aici, și de îndată ce m-am uitat la el,
mi-am dat seama că era un ceas foarte scump.
Am vrut să mă asigur că nu a fost furat,
așa că am sunat la poliție
înainte de a face altceva și iată-vă.
Ben v-a spus de unde a luat ceasul?
De la o altă elevă. Sally Marcinko.
Sally.
Salut, sunt Nick. Numele tău e Sally?
Uite, nu trebuie să fii speriată.
Vrem doar să știm de unde ai ceasul.
L-am găsit.
Sally, Ben a spus că l-ai luat de la tatăl tău.
Ai lista.
Căutăm inele și bijuterii.
Te-ai uitat la soție?
Are degetul bandajat.
Scuză-mă.
Cum te-ai rănit la deget?
Nu-i chiar o poveste grozavă.
Încă suntem interesați.
Pregăteam cina în timp ce ajutam la teme
și țipam la un vânzător prin telefon să nu mai sune din nou
și mi-am confundat degetul cu un morcov.
Putem vedea tăietura?
Nu ești sensibil, nu-i așa?
Nu e atât de rău acum.
Aproape s-a vindecat.
Mai vrei să vezi și alte părți ale corpului?
V-am spus de unde am ceasul.
Da, de la târg. Pentru 200 de dolari.
Un Rolex de 20.000 de dolari.
Tipul care îl vindea cred că l-a furat.
Te auzi, Robert?
Știi cât de idioată e povestea asta?
Doar pentru că o repeți nu o face adevărată.
Dar este adevărat!
Nu te-ai gândit niciodată că fetița ta va lua
ceasul ăsta la școală și îl va schimba pentru o bicicletă, nu-i așa?
Pariez că partenerul tău de infracțiuni e foarte supărat pe tine acum.
Jur pe Dumnezeu, n-am absolut nici o idee
despre ce vorbiți.
Vorbim despre o femeie care a ucis
cel puțin opt persoane și acest Rolex te conectează cu ea.
Știm că nu e nevasta ta.
Așa că spune-mi... cine este ea?
Nu știu nimic despre nicio crimă.
Atunci am terminat de vorbit cu tine.
Rolex îți oferă posesia de bunuri furate.
L-ai putea acuza cel puțin pentru asta.
Atâta timp cât complicele continuă crimele...
nu ai nimic.
Soția lui e implicată.
O știu.
Ar trebui să mă întorc până la ora 11:00.
Sally va fi bine, Lena. Nu-ți face griji.
În seara asta aveți teme de făcut.
Trebuie să-ți amintești de ce ești aici, bine?
În fine.
Nu am nimic despre acest tip.
E beton și e bine.
- Am găsit. - Ce?
Ceva ce n-o să crezi.
Fă-mă credincios.
Avem o potrivire a amprentei soției luată din casă.
Se potrivește cu degetul pe care l-am găsit pe podeaua
apartamentului lui Showalter.
Ce? Cum se întâmplă asta? Soția a avut toate degetele.
Nu știu. Nu știu.
Dar uită-te. E o potrivire exactă.
Ne-am găsit criminalul.
Trebuie să explici asta procurorului.
Nu, nu, nu.
Am s-o las pe ea să explice asta.
Am să-i fac altă fisură soțului.
Știu despre Lena.
Nu știu despre ce vorbești...
Este o Spinnetod.
Și acum știi ce sunt.
- Ce vrei de la mine? - Știu că o să omoare din nou.
Atunci știi că nu o pot opri.
Nu mă aștept să o faci.
Unde e ea?
Nu știu.
Niciodată n-am știut.
Spinnetods își ucid amicii...
așa că de ce ești încă în viață?
Am întâlnit-o pe Lena în liceu.
Și-ți poți imagina, ea era cea mai frumoasă fată din școală.
Ai văzut-o, așa că înțelegi ce vreau să spun.
Și eu? Nu am ieșit în evidență.
Am avut cursul de studii sociale împreună.
Ne-am uitat unul la celălalt și am știut pur și simplu.
Spune-i chimie sau electricitate,
sau cum vrei să-i spui, dar am avut-o din prima zi.
Și încă este la fel acum.
Vrei să mă întrebi de ce mă lasă să trăiesc?
Pentru că nu există viață pentru niciunul dintre noi, fără celălalt.
Sunt în viață pentru că ea mă iubește.
Poliția Portland! Intrăm!
Hai, hai, hai!
Mișcă! Mișcă!
Doamnă Marcinko!
Voi duceți-vă la parter. Noi mergem sus.
Am înțeles. Să mergem.
Liber!
Holul e liber!
Ușa de la stânga.
Hank!
Ce ai găsit?
Nu știu.
Vrea să-mi spună cineva ce e asta?
Pare a fi piele.
Domnilor detectivi.
Patrula portului tocmai a găsit mașina soției
în golful River Place.
L-am sunat pe mus.
Spune că o putem scoate dimineață
dacă ai dori să luăm gustarea pe râu.
Să vedem dacă îți place seara asta.
Dumnezeule, ești atât de frumoasă.
Ce... ce a fost asta?
E probabil doar siajul bărcii.
Apa mă sperie un pic.
Mă duc să arunc o privire.
Sunt polițist. Nu vorbi, nu mișca. Vino cu mine.
Îl iau de aici.
Bunica știe că vin?
Da, am vorbit cu ea la telefon, știe.
Mama este bine?
- Nu a fost rănită. - Unde este?
Când pot să o văd?
Când îl pot vedea pe tata?
Poate mâine?
Traducerea și adaptarea:Dorula/SubTeam www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks www.addic7ed.com